Godmorgen, min ven.
Jeg sagde: "Godmorgen, min ven."
Det er tid til at vågne på denne, for os, helt særlige dag.
Jeg ved godt, hvad du laver. Du lader, som om du har glemt det.
Men jeg kender dig, mr. Bucket.
Du har en plan. Du vil overraske mig.
Er du oppe? Hvad er klokken?
- Smiler du til mig? - Selvfølgelig smiler jeg til dig.
- Hvorfor smiler du til mig? - Nu går jeg ud og laver te.
Og rigtig god morgen til dig.
Hvad har jeg gjort?
Gad vide, hvad han har købt til mig.
Han er så betænksom.
Lidt dominerende nu og da, men vældig betænksom.
Hvad mon overraskelsen er?
Måske kommer den med posten. Vi får se, hvad postbudet bringer.
Onslow, Vågn op!
Der er en mand i vores soveværelse.
Engang kunne jeg sige de ord med større sikkerhed.
- Hvad er der? - Der er en mand herinde.
- Han sover vist. - Så er han heldigere end mig.
Det er rigtig nok. Se selv, henne ved væggen.
Det er din far.
- Hvorfor sidder han der bare? - Der er nok en forklaring.
- Såsom? - Han er død.
Han er ikke død.
- Han ser død ud. - Det gør han så tit. Væk ham nu.
Fanden til opgave at få på denne tid af morgenen.
Især hvis han er død.
- Var det posten? - Det tror jeg ikke.
Han måtte jo være forsinket i dag. Pyt. Det gør kun spændingen større.
- Nå, er du klar til morgenmaden? - Ja, bare det sædvanlige.
Nej, ikke det sædvanlige. Noget særligt.
Hvad vil du allerhelst have til morgenmad i dag?
Sæt dig ned, tænk over det og fortæl mig det.
- Hører jeg "engelsk morgenmad"? - Det er søreme længe siden.
En engelsk morgenmad på vej. Men jeg skal lige fange postbudet.
Nyd nu din appelsinjuice. Alle de dejlige c-vitaminer.
Hun er i utrolig godt humør.
Jeg bryder mig ikke spor om det her.
Kommer straks.
- Nå, der er De. - Jeg fik en sten i skoen.
Sådan. Hader De ikke også at få sten i skoen?
- Har De noget til mig? - Ja.
Jeg vidste det. Han lader, som om han har glemt det, men.
- Er det alt? - Ja.
- Jeg venter en pakke fra min mand. - Der er ikke andet til Bucket.
- Bucket. - Er De sikker?
Hvor ubelejligt.
Min mands bryllupsdags-gave ligger skjult i Deres sorteringscentral.
Sig til postmesteren.
- Vi ses ikke. - At han hører fra mig.
- Sov nu. Du er i sikkerhed hernede. - Det var frygteligt.
- Der sker ingenting. Onslow er her. - Men jeg burde ligge i min seng.
- Det burde din far også. - Jeg går aldrig mere derop.
- Det var frygteligt. - Sov nu bare.
Ih, dog. Hvad er der galt med far?
Han siger, det spøger inde hos ham. Han har set noget.
Lad os håbe, det er et praktisk anlagt spøgelse.
- Hvad slags spøgelse er det? - En kvindeskikkelse.
Lige hvad vi manglede: Endnu en kvinde.
Du tænker da ikke stadig på ham mr. Hvaffornoget?
Tænk, at han sådan skiftede mening og tog hjem til en rødhåret polak.
Mænd Hvem har brug for dem?
Det har vi piger.
Du må ikke være bitter.
- Mænd må også godt skifte mening. - Jeg kunne heller ikke udtale ham.
- Hvad med mig? - Hvad? Undskyld, far.
- Jeg går ikke derop. Det var ækelt. - Så, så.
- Jeg får fat i Hyacinths præst. - Ja, hent præsten!
Men ikke før jeg har lagt makeup.
Nej, jeg vil tale med den øverste chef for postetaten.
Så må jeg nøjes med distriktschefen. En på statsniveau ville være bedre.
- Hvem ringer du til? - Et forsømmeligt posthus.
- De har svigtet dig. - Mig?
Ja, godmorgen. Skønt jeg ikke har haft en god morgen.
Deres afdeling lider under alvorlige mangler.
Overraskelsen fra min mand er ikke nået frem.
Til vores bryllupsdag. Den glemmer han aldrig.
Naturligvis blev den sendt med posten. De har svigtet ham.
Jeg ved ikke, hvor stor den er. Jeg ved bare, den ikke er nået frem.
Ja, nu får De mit navn og adresse. Bucket. B-U-C-K-E-T.
Nej, det udtales Bucket. Min adresse er.
Nu skal jeg forklare det. Mens vi spiser morgenmad.
Nu laver jeg engelsk morgenmad til dig. Jeg sætter lige vand over.
Pyt nu med det. Det er en stor overraskelse, ikke?
Jo, det tror jeg at det bliver.
Der har været et til indbrud i nr. 23. De har taget videoen igen.
Er tyve ikke lidt fantasiforladte?
Det er jo anden gang på tre måneder.
Hyacinth bliver rasende. Nu får de mere opmærksomhed end hende.
- Hvad skal du? - Sige det til Hyacinth.
- Hvor er du slem. - Det er bare et udtryk for omsorg.
Hvad har man naboer til? Åh, hvor vil hun dog hade det. Ja!
Kom nu. Hold mig ikke hen længere. Hvor er min overraskelse?
- Er det noget, jeg har ønsket mig? - Ikke rigtig.
Det er altså en komplet overraskelse. Hvor er du dygtig, Richard.
- For at sige det som det er. - Det er utvivlsomt en vigtig person.
Hos Bucket. Det er fruen i huset.
Hyacinth. For første gang i alle disse år har jeg glemt vores bryllupsdag.
Jeg er frygtelig ked af det, og jeg skal nok gøre det godt igen.
Hyacinth. For første gang i.
Der har været indbrud i nr. 23 igen. Det er anden gang på tre måneder.
Hvor prætentiøst.
- Hvad sagde du? - Overraskelsen på bryllupsdagen.
På grund af alle de indbrud vil jeg få en tyverialarm installeret til dig.
Åh, Richard!
Sikke en vidunderlig idé.
Vort eget skræddersyede alarmsystem til beboelser i luksusklassen.
Så forstår folk, at det er på grund af alarmen, at vi ikke får indbrud -
- og ikke, fordi vi ingen værdier har.
Og du lod, som om du havde glemt det.
Nej, vi må have en mand ud i dag.
Jeg vil ikke have den sat op i dag. Men kan jeg ikke få huset set efter?
Jeg ved godt, det er kort varsel. De er vel ikke tilfældigvis gift?
Har De nogensinde glemt Deres bryllupsdag?
Så vil De forstå, hvorfor det haster.
De er en sand gentleman.
Mon Deres sælger kan lade, som om jeg bestilte den for en uge siden?
Mange tak skal De have.
Du skal være den første, der får det at vide.
Jeg bliver snart alarmeret.
Jamen, jeg har slet ikke rørt den.
Nej, nej. Richard vil alarmere mig i anledning af vores bryllupsdag.
- Småkage? - Tak.
Sikke en gejst. Efter så mange år.
- Det er hans overraskelse til mig. - At alarmere dig på dagen?
Ja. Han har hidkaldt ekspertbistand.
Og jeg troede, han havde glemt det. I et hæsligt øjeblik troede jeg det.
Dav med dig.
- Dav, pastor. - Goddag.
- Nå, en tyverialarm. - Ja, selvfølgelig.
Jeg var godt nok lidt forvirret.
Det er sødt af Richard at ville sikre mig mod indtrængen.
- Er det efter indbruddet i nr. 23? - Nej, han bestilte den før det.
Han føler vel, at nogen må slå tonen an her i kvarteret.
- Bliver det en høj tone, Hyacinth? - Selvfølgelig. Men meget smagfuld.
Folk undrer sig vel over, at jeg ikke er blevet alarmeret før.
Der er jo udstrakt interesse for mit kongelige håndmalede Doulton-stel.
- Ja, det kender hele nabolaget til. - Der kan du se. Småkage?
Nej tak.
Og så er der Sheridans perlemorsknap-samling.
Næh, man er ikke noget i dag uden en tyverialarm.
Far har set en skikkelse. En kvinde.
- En skikkelse? - Jeg sover aldrig mere derinde.
Jo, du gør. Så snart pastoren har taget en åndelig Slåskamp med den.
Jeg har ikke så godt tag på genfærd. Selv begravelser skræmmer mig lidt.
- Pand den en. Gør Deres bedste. - Det gør han da.
- Ellers har vi ham i soveværelset. - Ikke at der foregår ret meget.
- Et soveværelse kan være ensomt. - Hun stod der og grinede ad mig.
Jeg vågnede, og der stod genfærdet.
Jeg behøver assistance. Kirken har folk, der er specialister på området.
- Vi har fuld tiltro til Deres evner. - Slip ham, Rose. Han har travlt.
- Vi står bag Dem. - Stol på det.
Gå bare op.
Det har ikke spøgt før. Vores eneste ubudne gæst er huslejeopkræveren.
Og Hyacinth.
- Det er derinde. - Jeg kan godt ordne det herudefra.
- Nej, gå nu bare ind, pastor. - Jeg kunne jo gå med.
- Han skal gøre det alene. - Rose må gerne gå med.
Hun går bare i vejen.
Forsvind! Adlyd så!
Jeg går nu. I behøver ikke råbe op.
Han inviterede mig selv i går aftes, da vi var i 65-Klubben.
Bucket?
- Det udtales Bucket. - Hvabehar?
- Bucket. - Nåh.
- Undskyld. - Prøv igen.
Mrs. Bucket?
- Jeg kommer fra Excel Alarmer. - Kom ind. Men tag skoene af først.
Jeg tillader ikke fremmede sko på sildebensparketten eller tæpperne.
- Det er en husregel. - Naturligvis.
Hun får den arme mand til at tage skoene af. Se selv.
Han får da lov til at sidde ned.
- Hvor betænktsomt af hende. - Nogle må stå på ét ben imens.
Det er en triumf for Richard. Ved du, hvorfor de skal have den tyverialarm?
Richard glemte deres bryllupsdag. Det var en feberredning.
- Ved hun ikke, han glemte det? - Nej. Hun opdagede intet.
Heldigt for Richard.
- Han så utrolig lettet ud. - Det tror jeg gerne.
Stuen her kræver ekstra sikkerhed. Den rummer mit kongelige stel.
- Alle rum bliver sikret, frue. - Godt.
Passér.
- I hvilke farver fås kassen? - Kassen?
Den, der hænger ude på væggen. Den, folk kan se.
- Nåh, selve alarmen. Den er blå. - Jeg vil ikke have den i blå.
- Hvad har De ellers? - Sådan ser den ud. Den er blå.
Hør her.
Det må De lave om på. Jeg er opsat på en dybrosa farve.
Vi besøgte engang en herregård, og deres alarm var dybrosa.
Alle andre så på Rembrandt'erne.
Men jeg tænkte: "Nydeligt. Får jeg en alarm, skal den være dybrosa."
Hvad slags lyd laver De?
Hvad slags lyd jeg laver? Den samme som andre mennesker.
Jeg mener alarmen. Hvordan lyder den?
Det er en sirene.
Ligesom på Queen Elizabeth II? Hende har vi nemlig sejlet med.
Mange tak. Jeg glæder mig til at høre fra Dem.
- Glem nu ikke Deres sko. - Nej.
- Undskyld. - Undskyld.
- Var der ikke en lyd? - Det var lyden af dig, der spurgte.
Vi må passe godt på, Richard. Det er vores sidste nat uden alarm.
- Skal jeg tage en runde? - Ja, min ven.
Se især efter min Capodimonte-figur og det håndmalede Doulton-stel.
Jeg ville hade at få indbrud på vores sidste alarmløse nat.
Især af en proletartyv som ham fra nr. 23.
Bryder man ind i nr. 23 to gange, har man ingen smag.
Sheridans perlemorsknap-samling må ikke ende hos sådan en type.
- Alt vel. Der er ikke nogen. - Godt.
- Hørte jeg en lyd? - Ja, jeg stødte min fod i mørket.
Nå, men det gør 10 ikke noget.
- Dybrosa? - Sirenen på Queen Elizabeth II?
Mon I har nummeret til den herregård, der også har en dybrosa alarm?
Jeg ville ringe til dem, nu vi er alarmeret på samme måde.
- Det har vi desværre ikke, frue. - Så prøver jeg oplysningen.
Tak for jeres indsats, og fordi I ikke beskadigede mine vægge.
Alt for slemt.
Åh, Richard. Vores eget alarmsystem.
Sikke en vidunderlig gave.
Hvilken fire-cifret kode valgte du til at starte og stoppe systemet?
- En romantisk en. - Et romantisk nummer?
Et romantisk nummer, vi aldrig glemmer.
Du købte den til vores bryllypsdag, så nummeret er et, vi altid vil huske:
Den dag, vi blev gift.
Dagen, måneden og de to sidste tal i året.
- Er det måske ikke romantisk? - Det er bestemt mindeværdigt.
Skulle vi holde en alarm-warming?
- Er det skik og brug? - Næppe.
Jeg ville invitere dem fra herregården.
Så en anden gang, måske.
Men jeg ved, hvad jeg kunne gøre. Jeg kunne ringe til nr. 23 og sige, -
- at hvis de får indbrud igen, kan de ringe, så tænder vi vores alarm.
- Smut I bare og mor jer godt. - Du har ikke noget imod, jeg går?
Hvorfor skulle jeg dog have det? Nu er jeg jo alarmeret.
Smut I bare. Jeg har nok at gøre.
Jeg planlægger en finere middag i anledning af alarm-indvielsen.
Jeg råder Dem til at træde varsomt forbi mit hus.
Jeg har netop fået installeret et meget følsomt og dyrt alarmsystem.
De skulle nødig blive forskrækket, hvis det går i gang. Passér gaden.
Sådan. Sig det til Deres venner.
Og hun ved stadig ikke, du glemte bryllupsdagen.
- Det er en triumf imod alle odds. - Tænk, at det lykkedes.
Godt klaret, Richard. Det her fortjener en omgang til.
Tak, Emmet.
Hvad er det?
Ni ...to.
Åh, Gud, hvilket år var det?
Hvornår blev vi gift? Tiden løber. Hun slår mig ihjel!
Jeg det var '62. Det var '62.
Du godeste, det var tæt på. Det var tæt.
Det var ikke '62!
Richard Bucket. Du har glemt, hvornår vi blev gift!